I tidligere episoder...
Jeg vurderer å spille og stå på scenen igjen.
- Jeg trodde du la opp. - Jeg også.
Jeg gjør alt som kreves for at du skal bli frisk.
Jeg vil ikke ha mer kreftbehandling.
Hadde du ikke ringt og fortalt om John, ville jeg vært død.
Jeg fulgte drømmene mine, men ingenting er endret.
- Jeg skriver ut antidepressiver. - Jeg kan ikke leve med deg lenger.
- Hva skal jeg gjøre? - Du får sove på sofaen min.
- Jeg fant graviditetstesten. - Det var Delilahs.
Jeg gleder meg til spillekvelder, men nå føles det som en finale.
Ingen andre får vite at Delilah er gravid.
- Vi er midt oppe i tumulter. - Elskling, du må lyve.
- Rome. - Nei!
Se på meg.
Du er forfatter. Finn på noe.
Jeg trenger motivasjon og bakgrunn.
Vi har bakgrunn så det holder.
Jeg mener alvor. Ikke ett ord til noen.
Jeg fatter ikke at du ikke spurte hvem faren er.
Montel Williams har bygd hele karrieren på det spørsmålet.
Hun er min venn. Om hun ville fortelle det, hadde hun gjort det.
- Hvem kommer tidlig til spillekveld? - Folk som ikke skal få vite noe.
Vi går gjennom det alle vet. Eddie og Gary tror du er gravid.
- Takk for det. - Hva vet Delilah?
Delilah vet at hun er gravid.
- Maggie, da? Hva vet hun? - Ingenting.
Jeg ønsker jeg var Maggie.
- Hei! - Hei. Beklager at vi kom tidlig.
Skal jeg ta jakken?
- Pass, hun er konkurranseinnstilt. - Pass dere, han kommer til å tape.
Slik holdt de på hele veien hit.
Jaså? Jeg husker det som at du var nervøs foran spillejobben.
- Han har fikset en solokonsert. - Jeg er bare oppvarmer.
Nå holder det. På tide å spille.
Tonya Harding har ingen bil, og John Mayer bor hos meg.
Livet mitt er virkelig flott.
- Gina. - Vet du hva? Jeg... tar det der.
- Du hater vin. - Ikke i kveld.
Gi meg det der også. Dobbelt med vin.
- Hva sa du nå, da? - Det må være D.
- Ta dette. - Jeg tar antidepressiva.
- Hei. - Hei.
- Så vakre blomster! - Jeg har helt opp vin til deg.
Nei, vent!
Hun kom nettopp. La henne puste.
Gode gud.
Jeg står over. Jeg vil være klar i hodet.
Hun er på mitt lag. Hvem av dere andre er bra?
- Hva er det? - Vi har et lite problem.
Rome fant testen. Han trodde at den var min.
- Jeg fortalte at det var din. - Herregud.
Ja visst, ikke et bibelsk navn. Hva sies om "Storm"?
Det er et værfenomen.
Jeg hører ingen forslag fra deg.
La barnets far lede. Vil du døpe datteren din til "Storm"?
- Hvem sa noe om en datter? - Er det en gutt?
- Dere kan kaste ball. - Slutt nå.
- Hvem skal kaste ball? - Gina er ikke gravid!
Hvem sitt tiss fikk Gary på seg, da?
Får jeg snakke med deg litt?
Hva sa hun? Hvem er faren?
- Hun spurte ikke. - Spurte du ikke?
Jeg skjønner. Hvorfor skal man... Hvorfor spurte du ikke?
For hvordan det enn står til, er det komplisert.
Hør her. Alt skjer kanskje av en grunn.
Vi elsker hverandre. Vi hadde tenkt å si det til Jon og Katherine.
Jeg vet at det er mange grunner for at vi ikke kan være sammen.
Sophie, Danny og Theo.
- Men dette er vårt barn. - Slutt.
- Det er Jons barn. - Kondomet gikk jo i stykker en gang.
Jeg har snakket med en lege. Jeg var gravid før det.
Men jeg trodde ikke at du og Jon...
Han var mannen min.
Ok, jeg gjør det. Jeg spør. Når øyeblikket er riktig.
- Jeg er omtenksom. - Nei.
- Hva mener du med det? - Du, snille fyr.
Hei.
Jeg er lei for det.
Er alt som det skal, Ed?
Jeg visste ikke at hun og Jon...
...fremdeles...
- God morgen. Fikk du sove? - Ja, til jeg ble vekket.
Bare så du vet: Veggene er ikke så tykke som du tror.
Prosit!
I kveld gjelder det. Er låtlisten klar?
Jeg vil føle meg trygg på at det blir riktig.
Det var mye blekk. Er alt som det skal?
Det skjedde mye i går kveld.
Ja, jeg har det fint. Jeg vil bare at det blir riktig.
Skal jeg bli med på lydsjekken?
Må jeg bære deg ut som i "Bodyguard" etterpå?
- Det skjedde én gang. Jeg er nykter. - Jaså? "I will always love you".
Hva er det der? Mandelmelk?
Du sa at bare melk fra kuer er skikkelig melk.
Maggie er laktoseintolerant.
- Der har vi det. - Nei.
Jeg vet hva Maggie liker. Hørte du ikke det?
- Hørte han...? - Ja, absolutt alt.
Vet du hva det betyr? Dusjsex er på tapetet igjen.
Hvorfor er du opphengt i det? Det er ikke så bra.
Katherine må reise bort i jobben. Jeg må passe Theo i kveld.
- Jeg må avlyse. - Ikke en sjanse. Du skal gjøre det.
Om Katherine kan jobbe, kan du det.
- Jeg kan passe Theo. - Jeg...
Jeg tar ham med på kickboksing.
- Eller... vi kan mate ender. - Det høres bedre ut.
Vi trenger lyskilder i midten, på hjørnet og langs nordveggen.
- Kan du fikse det i løpet av dagen? - Ja, absolutt.
Kjempefint. Takk, Jorge.
Ikke glem å bare bruke LED-lamper. Vi er energibesparende.
Jeg må dra og møte stoffyren.
Fortsett å skrive, bare. Ikke tenk på noe annet.
Men kanskje du kan holde et øye med Jorge?
Ikke slik at det merkes, men...
Så jeg skal skrive når jeg ikke spionerer på Jorge?
- Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
Nei, nei. Lyset fra LED-lamper er for blått.
Lyset er viktig.
Stol på meg. Ta vanlige lyspærer.
- Men... - Vær så snill.
- Rome! - Shelly.
- Vet Gina at du er her? - Nei, det gjør hun ikke.
Ikke si noe. Jeg vil overraske henne.
Nøkler kan være bra å ha. Hvorfor høres ingen boring, Jorge?
Mamma.
Hvordan kan den avslås? Jeg vil ha svar.
Min mann har gjort forretninger med banken i årevis. Det er uakseptabelt.
Jeg avbestilte blomstene til kontoret og tar meg av Jons oppringninger.
En som heter Barbara Morgan ringte.
"Barbara Morgan"? Jeg kjenner ingen som heter det.
Hun må ha ringt feil.
Er alt som det skal?
Lånesøknaden til restauranten avslås. Jeg forstår det ikke.
Kanskje det skyldes at Reginas siste restaurant gikk overende?
- Ja, kanskje det. - Det må være en feil.
Til og med Jons lånesøknader avslås av og til.
Hvis du vil, kan jeg ringe Donny i banken.
Delilah? Vær så god.
- Takk. - Hvordan går det?
Ikke bra. Jeg er gravid.
Det er Jons og barna vet ingenting. Ikke si det til dem.
- Med alt annet som skjer... - Jeg sier ingenting.
Men det er vel positivt? Eller hva?
Jeg vet hva du tenker. Et mirakelbarn.
- Nei, jeg... - Jeg er enke.
Mannen min døde nettopp, og jeg har to barn som sørger.
Jon kommer ikke til å få liv igjen gjennom dette barnet.
Jon er død.
Jeg vet ikke om jeg takler dette alene.
Så... hvordan har faren din det?
Og... Angie?
- Pappa har det bra. De har det bra. - Så fint.
- Jeg så at dere har besøkt henne. - Slutt nå, mamma.
Med hva da? Jeg ville bare være hyggelig.
Kjørte du i 45 minutter for å fortelle om et bilde du har sett?
Nei. Jeg kjørte i 45 minutter for å komme hit og se restauranten.
Jeg er så stolt av deg, jenta mi.
Dette stedet er... fantastisk.
Ja, etterhvert. Beklager at jeg ikke ringte og sa noe.
Du burde ha sagt det før.
Jeg kunne iallfall hjulpet deg å finne en bedre håndverker.
- Theos bibel. Hvem tar seg av mat? - Jeg. Jeg spiser mat. Det er enkelt.
Fint, det er enkelt. Så lite gluten som mulig og ikke noe sukker.
Du tar deg av maten.
- Hygiene. - Jeg tar meg av maten.
Nei. Du kan mer om små kuler.
- Hvordan har vi det med dusjtid? - Skru på og skru av.
Jeg tar meg av hygienen.
- Slutt! - Greit.
Neste sak. Det skjer ikke alle netter, men natteredsel.
"Natteredsel"? Fins det sånt?
- Det er som mareritt. - Men verre.
Det er som å gå i søvne, men skrikende.
Han kommer til å... se på dere.
Han kommer til å snakke, men ikke med dere.
Siden han skriker?
- Han må ikke sovne. Jeg skjønner. - Har vi virkelig forstått?
Les dette. Det er lett å forstå.
Du ville vel nyte hvert øyeblikk av livet?
- Her kommer liv, med en kappe. - Akkurat!
- Heftig kappe. - Vet du hvor myk sofaen er?
Takk.
- Hva er det? - Jeg burde gitt deg det tidligere.
- Det er fra Jon. - Hva mener du?
Hvor lenge har du hatt dette?
- Hvordan kunne du sitte på det? Svar! - Beklager.
- Jeg stolte på deg. - Nei, du forstår ikke...
Ungene mine tror at faren deres ikke tok farvel. Ut av huset mitt!
- Du forstår ikke. - Forsvinn! Ut av huset mitt!
- Hei. Skal du gå hjem? - Ja.
Vi ses i morgen.
Jeg liker denne teksturen.
- Men den fargen er mer innbydende. - Nei.
Rome sa at han sluttet med reklame og skrev i stedet. Så morsomt.
Hvis det er noe vi har lært den siste tiden -
- er det at man iblant må gjøre det man vil her i livet.
- Ingenting avgjøres akkurat nå. - Nei.
Men det kreves mye penger for å åpne en restaurant.
- Det vet jeg, mamma. - Heldigvis har jeg noe til overs.
Og der kom det.
Vi trenger ikke pengene dine. Takk likevel.
Det er vanskelig å drive en restaurant alene også.
Jeg har allerede en partner.
En som jeg stoler på og som alltid stiller opp.
Det er bare det... at du er så begavet.
Du fortjener en restaurant som faktisk lykkes.
Det vil den gjøre.
- Hva handler filmen om? - Jeg har noen ulike ideer.
Du vet at jeg beundrer deg.
Jeg ser på tv, bare for å få se brusreklamen din.
Jeg sier ingenting.
Man skal skrive om det man kjenner.
Så... det blir nok en film om en gjeng venner.
- Hva gjør du, Shelly? - Herregud.
- Legg den tilbake. - Skal jeg endelig bli bestemor?
Det er ikke som du tror.
- Den er til en venn. - Hvorfor hvisker vi i så fall?
Gina er gravid. Det var selvsagt derfor hun freste til meg.
Gina er ikke gravid. Vi tenker ikke på det engang.
Vent, Rome. Hva er det?
Vi tenker ikke på det.
Men jeg gjør det, lite grann.
- Du vil ha barn. - Nei, det...
Jeg trodde at Gina var gravid, og det fikk meg til å tenke.
Det er ikke det at jeg vil ha barn.
Men jeg vil ikke... ikke ha barn.
Si det til henne. Du og Gina blir herlige foreldre.
Det er ikke så enkelt. Gina er opptatt.
- Jeg sa nettopp opp. - Hva så?
Shelly... Jeg snakker med Gina om det når tiden er rett.
Du må love ikke å si noe til henne.
Greit. Jeg lover. Når det passer, må du snakke med henne om barn.
Jeg skal prate med henne om lyset. Alle kommer til å se blå ut.
Eddie? Er det deg?
- Det trodde jeg aldri. - Cory.
- Det var ikke i går. - Klienten min er headliner i kveld.
Jeg husker da du dummet deg ut på Sundown-turneen.
Særlig konserten i Pittsburgh. Kan du bo på Radisson etter det?
Å nei. Det er tredje gang det skjer.
Legg den i vesken min, så får du litt sol.
Ifølge reglene må jeg enten ha hatt eller solkrem i solen.
- Noen regler er til for å brytes. - Nei, da ville de ikke vært regler.
Der fikk du meg.
Se! Kom, så mater vi endene.
Spøker du? Liker du ikke ender? Det gjør alle barn.
Man skal ikke mate dem. De går opp i vekt av rundstykker.
Da kan de ikke fly. Jeg kan ikke mate endene siden jeg liker dem.
Greit. Du kan ha rett om endene.
Men du kan vel ta av deg hatten i ti minutter?
Ikke? Greit.
I så fall blir du nødt til å fange meg!
Gi meg den!
Hei, det er meg.
Jeg... Jeg trenger hjelp.
Det er mye forlangt, så jeg forstår det om du sier nei.
Jeg trenger skyss til sykehuset.
De sier at jeg ikke får kjøre selv etter inngrepet.
Selvsagt. Ok.
- For en fantastisk chiligryte, Gina. - Takk.
Med mindre jalapeño passer den på barnemenyen.
Ja, jeg antar det. Vi har ikke kommet så langt ennå.
Nei, selvsagt. Jeg tenker framover.
- Vil du ha hjelp med maisbrødet? - Ja visst.
- Slutt. - Vis henne hatten.
Kutt ut. Jeg vet at du tror at du vet alt -
- men det er visse ting som ikke engang du vet.
Er noen sultne?
- Gary? - Ja.
Du sier ingenting.
Nei.
Jeg vil ikke si feil ting.
Ok...
Enten det gjelder dette eller noe annet...
...så er jeg her for deg. For alltid.
Delilah Dixon?
Skal jeg...? Nei.
Jeg venter her.
Vi snakket med endene, men ingen mat.
Jeg kunne ikke gjøre det.
Men...
...hvis du tror at du er alene, så tar du feil.
Særlig når det gjelder å spise for to.
Jeg har tenkt å legge på meg veldig mange sympatikilo.
Hva med kylling og vafler?
- Du spanderer. - Hva?
Jeg har visst glemt lommeboken.
Nettopp. Presis klokken fem. Jeg er best.
Synd du var nødt til å fikse noe, Gary.
Du går glipp av glutenfri pasta.
På tide for meg å dra.
- Må du virkelig dra? - Ja, jeg er lei for det.
Jeg ønsker virkelig at du kunne bli med.
Jeg vet ikke om jeg kan sovne uten deg.
Det gjør ingenting.
Alle blir redde iblant.
Men at man er redd betyr ikke at man skal la være å gjøre det.
Iblant bør man gjøre det av den grunn.
Jeg elsker deg, pappa.
Jeg elsker deg også.
Jeg leste en fascinerende artikkel forleden.
Det er tydeligvis stadig flere fedre som er hjemme med barna.
- Pass deg. - Hva da? Det var interessant.
Jeg vil ikke ha barn. Den saken har ikke endret seg.
Ikke da jeg fylte 30 eller giftet meg -
- og slett ikke nå som jeg skal åpne en restaurant.
Dere bør kanskje ta en prat.
Nå holder det. Slutt å være passivt aggressiv og å stille spørsmål.
Bare fordi du synes at vi skal ha barn, kan du ikke komme hit -
- og blande deg i ekteskapet vårt.
Du ødela ditt eget ekteskap. La mitt være.
Rome. Regina. Dette var en begivenhetsrik kveld -
- men nå bør jeg nok gå.
Ja... Sånn kan det gå.
Du vet at du vil følge etter.
Hun er moren din.
Du bør følge etter.
Vent, mamma. Unnskyld, jeg...
Jeg vet at du ikke vil ha mine råd, men jeg er moren din.
Du har rett. Ekteskapet mitt holdt ikke.
Jeg så ikke hva som skjedde foran nesen på meg.
Kanskje du tror at ekteskapet ditt er trygt, men det var mitt også.
Eddie. Dette er min klient, KC. Han er headliner.
Hyggelig å hilse på deg.
Så stilig. Mitt sitat i årboken er fra en Ferns-låt.
Det er sant. "Man kan ikke sette verden i brann uten bensin."
- Du var virkelig fan. - Du var helt vill før i tiden.
- Hvor spiller du noe sted nå? - Mest her.
- Vær så god, KC. - Takk.
Jeg må stikke. Cory sa at du skriver nye låter.
- Det skal bli morsomt å høre. - Takk.
En stor applaus for The Red Ferns!
Du hører ikke, Donny.
Han har ikke private lån. Huset er betalt for lenge siden.
Tok han et lån til? Da trengs vel hennes underskrift?
Er du sikker på det?
Gikk alt via kontoret, burde vi merket det.
Jeg ringer deg opp.
Hvordan gikk ditt hemmelige ærend?
Overraskende bra. Jeg må på Eddies spillejobb.
Og hvorfor lukter du lønnesirup?
Det kan jeg dessverre... ikke avsløre.
- Ok. - Forsvinn herfra!
- Natteredsel. - De er for tunge! De kan ikke fly!
Vi matet aldri endene.
- Ta dem bort! - Ikke snakk til ham.
De må ikke spise det!
Skal du virkelig ta den telefonen nå?
Svar bare, for faen.
- Ikke bann foran barnet. - Er det det viktigste nå?
- Hallo? - Det er ingen fare.
Hei, Edward. Så hyggelig av deg å ringe. Hvordan går det?
- Det er overhodet ikke bra. - Slutt å mate dem.
- Jeg trenger deg. Jeg får panikk. - Får du panikk?
Alt kommer til å bli bra.
- Nei! - Nei, jeg tror ikke det.
- Hva skal vi gjøre? - Man skal la det gå over.
- Gå over? - Ja.
- Er du der? - Hør etter.
Du har stått på scenen hundrevis av ganger. Og jeg må minne deg på -
- at du varmet opp for Kings of Leon.
Det er akkurat det.
Jeg husker knapt noe av det. Jeg har aldri spilt edru før.
Herregud. Ok, hør etter nå.
Hva gjør dere? Hvorfor vekket dere meg?
Jeg skal sove klokken åtte.
Vent, Ed. Vi kommer.
Vi må dra, Gina. Han går på scenen om mindre enn en halv time.
- Rome? - Ja, elskede?
- Hva er dette? - Jeg kjøpte den fordi...
Hva er dette?
Gina, du skal vite at det ikke har noe med deg å gjøre.
- Hvordan kan du si det? - Fordi jeg elsker deg.
Mer enn alt annet i livet mitt til sammen.
I begravelsen sa vi: "Hvordan kunne han skjule det for Delilah"?
- Herregud. - Nei, du forstår ikke.
Nei, det gjør jeg ikke! Hvordan skal jeg kunne forstå dette?
Det er det jeg prøver å si.
Jeg forstår det heller ikke.
Det gjør jeg ikke.
Jeg har et fantastisk liv.
Men iblant, av en grunn...
...føler jeg meg så trist.
Jeg kan ikke la være å tenke...
Tenk om jeg aldri blir lykkeligere enn dette?
Ok. Nå er det min tur.
Du må høre på meg. Du må høre hva jeg sier.
Du er ikke det beste i livet mitt.
Du er hele mitt liv.
Jeg vil ikke miste deg.
Bank, bank. Har noen bestilt en hylemaskin?
Hei.
- Du skrek høyere enn Theo. - Blikket var glassaktig.
Vi kom for å se konserten. Er alt i orden, pappa?
Ja, alt er topp. Jeg bare...
Jeg er bare litt redd for å spille.
At man er redd betyr ikke at man skal la være å gjøre det.
Du har rett. Du har helt rett.
En stor applaus for Eddie Saville!
Kom igjen, pappa!
Hei.
Denne låten heter "Uventet".
Hei. Takk, hør.
Hei.
- Jeg trodde ikke at du ville komme. - Du var utrolig.
Du...
Selv om barnet ikke er mitt, er jeg her for deg.
Hva du enn trenger.
Selv etter alt jeg sa?
Ingenting du sier kan få meg til å slutte å elske deg.
Jeg klarer ikke dette.
Jeg kan ikke lyve for deg, jeg...
Jon og jeg lå ikke med hverandre.
Det er ditt barn.
Det er bare... Det er for mye.
Sophie, Danny og Theo. Det er bare...
De ville aldri... Og Katherine. Vi har såret for mange.
Jeg vet det.
Barnet må være Jons.
Tekst: Tutta Gullhaug www.sdimedia.com